Христо Смирненски
Робът

chitanka.info

Роден в урагани, целунат от мълния,

сред мрака той вдигна в почуда глава —

душата му огнена болка изпълни я,

ръцете му хладна верига скова…

Безброй векове са над него преминали,

море от беди и тъги го люля,

преброди пустини и пропасти зинали,

обагри с кръвта си безплодни поля.

В Египет по жълтите огнени пясъци

реди канари — пирамиди гради;

в арените римски, сред дивите крясъци,

той грохва с пронизани смъртно гърди.

Над черните угари, сред мрака на мините

с безропотна мъка земята дълбай;

отровен от черния дим на комините,

кове той метала, мълчи и страдай…

Но ден подир ден и в очи опечалени

проблясва заплаха, ненавист гори;

искра след искра и пожарища алени

избликват в смълчаните тъмни гори.

Възкръсват в душата надежди погребани,

ръката се свива в закана за мъст;

и ето: наравно с планинските гребени

изправя днес роба грамадний си ръст.

Посрещнат там — злобно, тук — с привети ласкави,

върви той и в погледа му е разлян

и нежния трепет на цъфнали праскови,

и смъртния гръм на разбунен вулкан.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.